Бягството не беше моя идея.
Къде ли да избягаме? Не знаехме, че съществува нещо отвъд.
Зак бе този, който ни каза да напуснем, и така предполагам, ми спаси живота.
Не мислех, че трябва да се разделяме, но той не ме послуша.
А аз така и не получих възможност да му благодаря.
Наредих пълно разследване. От горе до долу. Ще хвърчат глави.
Намерете ги. Всичките.
Ами ако достигнат отвъд жицата?
Говори Лайдекър. Искам да залавяте ако е възможно.
Но ако някое достигне периметъра, унищожавате. Разбрано?
Потвърждаваме, сър. Заповедта издадена в 10:06.
Отговорността е моя.
Застреляйте ги.
Макс!
Сър? Вече хванахме седем. Три ранени, две убити.
Ще имате голям проблем, дори и само едно от тях да се измъкне.
Сър, навън е 10 градуса (-12 С). Колко далече могат да стигнат?
Просто ги намерете.
Понякога ми изглежда сякаш се е случило на някой друг,
като че ли е история, която съм чула.
Най-трудното е, че не знам дали някои от тях успяха.
Но ако знаех със сигурност, че съм единствената, щеше да е по-зле.
Поне мога да им измислям живота.
Може би Джони е моден фотограф, или архитект.
Истината е, че биха били като мен,
непрекъснато в движение, оглеждайки се на всеки ъгъл.
Надеждата е за загубеняците. Фалшивата работа, която оставяш зад гърба си,
докато не осъзнаеш смразяващата истина.
И все пак, надявам се, че те са там някъде,
и че са добре.
(Дисциплина)
(Дълг)
(Работа в екип)
Гадно е. - Кое е гадно?
Прибирам се в 3 сутринта, а теб още те няма.
Чувствам се като премазана от бетоновоз,
а ти си будна от час и подскачаш насам-натам.
Това определено е гадно.
Направих ти кафе.
Това би трябвало да пооправи несправедливостите по света.
Благодаря. Започва да действа.
Чувствам се почти човек.
Да, и аз.
Чук, чук.
Здрасти, пичове. Да потегляме, бързак.
Мерси, бейби. Ще се наложи да си взема личен ден.
Здраво ме е захапала.
Ден за заплата е. Искаш ли да ти взема чека?
Да. Страшна си, Макси.
Хайде, давай. Ще закъснееш за училище.
Още три хапки. - Две още.
Обаче големи.
Казват, че една атомна бомба може да ти провали целия ден.
Беше шегичка, до сутринта, в която терористите ни разкатаха
с Електромагнитен импулс от 80 мили височина.
Слушаш хората по цял ден, колко било различно преди Импулса.
Земя на мляко и мед, бла бла бла,
Достатъчно храна и работа, а разните му джаджи работели.
Била съм прекалено малка, за да помня, та все едно.
Не разбирам само, защо го наричат депресия.
Имам предвид, всички са разорени.
Но не са депресирани.
Животът си продължава.
Джем Пони куриери.
Приятен ден.
Така че, просто го остави? - Нямаше кой да подпише, човече.
Какво да направи братото? Да кара цял ден проклетия пакет?
Затова си решил да го върнеш на подателя. Или в случая, жена му.
Както е казал пророкът, само непристойния съпруг
изпраща луксозно опаковани гащички на друга жена.
Не е твоя работа. Не ти влиза в работата. Или пък в моята.
Разбира се. Важно е само за Джа.
Но в този случай, аз бях инструмента на Най-Висшия.
Е, тук наоколо, аз съм най-високият, ясно?
Преди да направиш каквото и да било, се обаждаш за инструкции.
Ето. Бърза доставка. Изчезвай. Глупак.
Малко закъсняваме.
Бях на адрес. - Да, обаче те искам на адрес тук.
Ами ако съм започнала навън?
По-скоро в леглото. Заспала.
Аз не спя.
Тео ме помоли и за неговия. - А той не може сам, защото...?
Е болен. - О. Изненадващо.
Кажи на Тео, че ако утре не е тук, може да започне да си търси друга работа.
Не знам как да ти го кажа меко, Нормал. Ние всички си търсим друга работа.
Добрутро, слънчице.
Хванах някакъв да ми краде колелото.
Използваше крик за да разбие катинара и да ми е изкривил спиците.
Сега трябва да ги пренареждам. - Поне не е отпрашил с него.
Вярно е. Обаче си счупих нокътя докато му спуквах черепа.
А това направо разваля деня на човек. Сещаш се, нали?
Защо не мога да си намеря гадже като нея? Носи му обяд. Загрижена. Сладка.
Крака от тук до тук. - Хетеро.
Жалко е да се хаби такова момиче за мъж.
Здрасти, Скица.
Домашни. Натали ги изпече за годишнината ни.
Голямото 1-0. - Голямото 1-0?
За пръв път излязохме точно преди десет месеца.
Поздравления. - ...по време на третия ден от бунтовете.
Не пипайте телевизора си. - Вижте. "Само Очи"-те.
Това е видео бюлетин на Свободно Излъчване. Ще продължи точно 60 секунди.
Непроследимо е, не може да бъде спряно, и е последния свободен глас в града.
Има определени хора, които се движат из града безнаказано.
Действията им, няма значение колко зли, не подлежат на последствия.
Едгар Сонриса е такъв човек. Виждали сте го да се усмихва по политически кампании.
Във свободното си време, хора? Тук въртим бизнес.
Притежава търговски центрове, и голяма медицинска компания в Северозапада.
Също така търгува с дрога и оръжие по западния бряг.
Човекът рови надълбоко. - На тоя,явно не му е чиста работата.
Не, ти си наивен. - Някога да е грешал за нещо?
И той е в хаоса, като всички останали. - Не означава, че не говори истината.
Журналисти, опитали се да го разкрият са били застрелвани.
Кръвта им е мастилото на модерните ни новини.
Опонентите му са изчезнали.
Всичко това ще се промени.
Гледайте.
До по-късно. - Ти си наред да купуваш обяд.
Това трябва да е било финансовия център навремето.
Америка наистина си е мислила, че са измислили торбата без дъно.
Обаче се оказало само купчина нули и единици в някакъв компютър.
Та когато онази бомба каза БУУУМ
и електромагнитния импулс превърна нулите и единиците в обикновени нули,
всички си казаха "Няма Начин!". Америка е просто бивша суперсила,
чудеща се защо проси.
Трябва ми подпис.
Изчакайте момент.
Няма да повярваш, Нати. Имам късна доставка.
Няма да мога да направя вечеря.
Знам, че са големите 1-0.
Не. Молих се. Умолявах. Исках. Настоявах.
Трябва да направя, каквото трябва.
Ще си направим нещо специално.
Обещавам.
И аз те обичам, мишото ми капанче.
Целувки.
Съжалявам, че закъснявам.
Ако искаш паричките, слушай лая на кучките.
Дай на мама малко Чедър. Ще ти направя живота ведър.
Ако пипнеш ботуша, падаш веднага. Това в Синди`с не се предлага.
Участваш ли?
Кой друг? - Какво става?
Мацката може да повтори 14-цифрен номер като слуша бипкането.
Е, и? - При набиране.
Десет, за да видиш.
Последен шанс.
Ок. Да го направим.
2-0-6-5-5-5-0-1-3-5-7-6-3-3.
Точно.
Как го правиш?
Ще си взема бира, след като черпиш.
Нямаше.
Как си, Макс? - Имаш предвид, преди да дойдеш?
Още ли си сърдита? - Защото изчука приятелката й.
Кой би се разсърдил за такова нещо? - Знаеш ли защо се хванах с Джъстин?
Тя е била там? - Да има човек връзка с теб
е като да си в склад за мъгла. Вътре си в нещо,
обаче нямаш никаква представа къде точно.
А когато се вдигне мъглата, ето го Дарън, с глава под полата на Джъстин.
Може ли за секунда?
Бях луд по теб, обаче ти държиш всички на ръка разстояние
сякаш има нещо тъмно около теб и...
Колкото повече се опитвах да се приближа, толкова повече ти се отдръпваше.
Радвам се, че водим този разговор.
Прав си. Бях ти ядосана.
Но сега като говорим, изведнъж ми просветна.
И осъзнавам, че...
Е било моя грешка.
Ще ми простиш ли някога?
Виждам, че оградата по периметъра е още здрава.
Поне опитах.
Насира всичко и всички и после иска мама да му прости.
Кажи ми истината. Дали съм женски склад за мъгла?
Опитва се да те обвини, защото е курва.
Да. - По дяволите, да.
Нямаше и капка истина в думите на този идиот.
Ти си земна жена и неземен приятел.
Само защото си малко... - Мъглива.
По-скоро мистериозна.
Което не е лошо.
Просто е мистериозно.
Трябва да тръгвам. - Къде?
Тайна е.
Колко пъти да ти казвам? Гониш ми клиентите като връхлиташ така.
Нарушава елегантната атмосфера. - Имаш бая мръсна уста, хлапе.
Името ми не е хлапе, а клиент - като човека дето ти плаща охолния живот.
Имаш ли нещо за мен или нямаш?
Да. Тук някъде.
Нека видим.
Мм. Онази кола съвпада.
Изкарва ми `03 Тахо, синя,
номера от Уайоминг, AGT349.
Не беше лесно. Не си уцелила една от цифрите.
Съжалявам. Бях на девет тогава.
Кой е този човек. Не търсим него. Името й беше Хана.
Сменил е колата за стар пикап и малко храна.
Нито разписка, нито нищо.
Точно след Импулса, та архивите са били изтрити.
Обаче открих човека. Шест часа по телефона. Кажи благодаря.
Благодаря. - Не си спомнял името й,
обаче описанието съвпада като ръкавица.
Влизай.
Бързо. Хайде.
Направили размяната в Жилет, Уайоминг, есента на `09.
И нищо за Хана? - Ядрен взрив
изтрива всички компютърни данни източно от Скалистите планини,
а ти искаш да открия жена, която си познавала, когато си била на 9.
Може би може да ми кажеш нещо повече за нея, малко детайли.
Каквото и да е.
Беше мила.
ОК. Това е разковничето. - Мисля, че беше мед-сестра.
Трябва да има някакъв регистър на сестри и санитари за Уайоминг.
Една фамилия би помогнала.
Ами другите деца?
Няма търсачка за деца с бар-кодове на тила.
Щеше да провериш базата данни на полицията за идентифициращи белези.
Засега нищо от арести, болници, морги...
Този вид търсене... Изисква сериозно проучване.
Ще ми трябват... - Още пари?
Сякаш съм изненадана да чуя това.
Не пипайте телевизора си. Това е видео бюлетин на Свободно Излъчване.
Само Очи не може да бъде купен, или заплашен,
а чрез мрежата от информатори на Само Очи, излезе наяве говорещия истината.
Показанията му скоро ще доведат до заклеймяването на Едгар Сонриса
за много убийства. Лекарството кортодиазапин е скъпо,
не достига, и е много търсено срещу рак.
То е и единственото лекарство за синдрома на балканската война,
иначе смъртоносна болест.
Това не спира Сонриса да забогатява,
продавайки го на малкото, които могат да си позволят всяка цена за суетата си.
Сонриса е разменял доставките със хапчета от захар,
продавайки истински кортодиазапин на черно по 2 000$ бутилката.
В същото време ветерани остават нелекувани.
Те биват възмездявани за защитата на страната си
с оставянето им да умрат от бавна, агонизираща смърт.
Няма да те нараня.
Съжалявам.
Свали го. Сега.
Лорън? Ти и Софи добре ли сте?
Да, добре сме.
Питър! - Ако питаш за говедото, добре е.
Обаче му дай минутка.
Ти си крадла? - Момичето трябва да се храни.
Слава богу. - За пръв път чувам това.
Очаквах другиго. - Явно не доставчика на пица.
Просто сме малко напрегнати в момента.
Имаш вкус. Френско, от 1920-те.
Приема се, че е на Китарус. - Който и да е това.
О. Харесала ти е, защото блести?
Не. Заради египетската богиня Баст.
Богинята, събирателно на всички богини, окото на Ра,
защитник, отмъстител, унищожител, животодарител, тази която живее вечно.
Назад, Питър. Охраната идва.
С удоволствие бих останала да си побъбрим за изкуство, ама излитам.
Между другото, хареса ми шоуто ти.
Охрана!
Задръжте огъня.
Кендра, това е мотор.
Единствената му цел е да се движи бързо. Много бързо.
Не да го използваш за простиране.
Не се заблуждавай, обичам те като приятел и съквартирантка.
Обичам обаче мотора си повече. Стой далече от него.
Дами. - Добрютро, Уолтър. Добри новини?
О, просто си върша работата като гледам нещата да са под контрол.
Кафе?
Четеш ми мислите.
Да си забелязала натрапници наоколо?
Боже. Не.
Седмия етаж е чист и осигурен. - Разбрано.
Приятен ден.
Какво ти става? Всяка седмица тоя парцал ни притиска,
а ти всеки път му се умилкваш, като че ли е член на семейството.
Помислих, че ще иска малко кафе със лигите.
Не си? - Всяка седмица.
Супер.
Преди да забравя, парите на Тео. Много късно се прибрах снощи.
Не исках да ви притеснявам. - Благодаря.
Как е той? - Пак го карах в болницата.
И му дадох още лекарство.
Казва, че не помага. - Знаеш как е.
И да се разболеем, живота продължава.
Ако обаче мъж кихне и светът е свършил.
Ти ли си, Макс?
Пак ли си играеш?
Ей, Омар. Отиди при майка си.
Здрасти. - Здравей.
Хайде, мърдай.
Знам какво ми е, Макс.
Пак са ми сложили от онзи наркотик дето дават на другите ветерани.
само дето оня по кабелната казва, че за нищо не става.
Не вярвай на всичко по телевизията. - Ами ако е вътре в нещата?
Малоумника от Само Очи.
Най-вероятно е някой богаташ в апартаментчето си, умиращ от скука.
Затова е решил да си умира от смях като плаши до смърт такива като нас.
Трябва да тръгвам. - Кажи на всички по едно здрасти.
Ще им го кажеш сам утре като дойдеш на работа.
Както ти казах, мъжете са по-слабия пол.
Бинго. - Какво имаме?
Тайно наблюдение от съседната сграда.
Ето как нашия посетител е влязъл вчера.
Опитваме се да идентифицираме престъпника или новото ти гадже?
Ако съм бил натупан от трети размер гадже, бих си гледал работата.
Ей, Скеч. - Трябва да поговорим.
За какво?
Нищо.
Какво? - Имам нужда от помощта ти, Макс.
Ами, общо взето, виждам се с една друга персона.
Маменето на Натали няма нищо общо с мен. - Знам какво си мислиш.
Истината е, че не обичам тази, другата, персона.
Всъщност даже, след това, което направи току-що, даже не я и харесвам.
Тоест, де факто, дори не може да се нарече мамене.
Мъжете, вярвате ли си на тези самодоволни лъжи?
Да.
Или си мислите, че сме толкова благодарни, че сме с идиот и няма да ни заинтересува.
Което е унизително и арогантно.
Смешни? Самодоволни? Унизително?
Виноват. - Държиш се арогантно.
Но има и друга страна. - О, чаках това.
Частта, в която мъжът обръща нещата. - Аз съм жертвата тук.
Наистина? - Само ме изслушай.
Другата личност е клиент на Джем Пони, попаднала в капана на брак без любов.
А ти си състрадателното ухо. - Точно.
После си състрадателна уста, после състрадателен...
Настоява да премахна Нат или тя ще го направи сама като й разкаже.
Другата личност има ли име?
Лидия. - Разговорът на Натали и Лидия
те преви жертва по какъв точно начин?
Аз съм играчка в ръцете й.
Ако не си забелязала, не ми се случва често да съм нечия играчка.
Как ти се струва „никога”?
Май ми е хрумвало.
Дали ти е хрумвало да кажеш на Натали истината?
Шегуваш ли се? Дори и да не ме изхвърли,
никога няма да ми се довери повече.
И защо да ти се доверява?
Виж, Макс.
Направих ужасна грешка, която повече никога няма да повторя.
Натали и аз сме сродни души. Мисълта, че ще я изгубя ми помогна да проумея това.
Какво искаш аз да направя?
Пратка: 411 Монтгомъри за 85 Мадър.
Добре, човече.
Търся една млада дама, която работи тук.
Дами ще намерите другаде.
Виж, приятел, може и да изглежда добре, обаче е проблем.
Довери ми се. - Ей, Нормал!
Бърза доставка! 1298 Чапел.
Трябва да говоря с нея. - Не мога да ви помогна.
Поне име и адрес?
Приятелите не помагат на приятелите си да мамят. Наистина съжалявам мъжете.
Моля. - Те са затворници на гените си.
Както и кучетата.
Казах да окачиш Скицата да съхне.
Нека Натали го види к`ва свиня е.
Тогава може би ще дойде в женския отбор.
Естествено, нищо егоистично в този сценарий.
Та този пич влиза в бара и казва...
Не успяхме да си довършим разговора онази нощ.
Синди оригинала, поздрави любим приятел. - Логан Кейл.
Здрасти.
Съжалявам за прозореца ти. - Можем ли да поговорим някъде?
Дават Ксена.
Нека си взема палтото. - Това, което си облякла.
Точно.
Как ме откри? - Не беше трудно.
Въпросът е защо. - Знаеш кой съм, къде живея.
Помислих, ще трябва да разбера с кого си имам работа ако искаш да ме нараниш.
Затова си ме проследил. Какво мислиш?
Рано е да се каже.
Как ще й се отрази на Г-жа Само Очите да е омъжена за Търсен №1?
Лорън не ми е жена. - Приятелка?
Един от източниците ми. Мъжът й е бил убит от Едгар Сонриса.
Гледах пробива ти. Той е кучето на сатаната или нещо подобно.
А ти какво печелиш от всичко това?
Да си известен подземен кибержурналист едва ли е доходоносно.
Родителите ми имаха достатъчно.
Тогава защо? Харесваш звука на собствения си глас?
Огледай се наоколо.
Построено от хора, ставащи всяка сутрин с мисълта да подобрят света.
И изведнъж - Импулса. Мигнали, и преди да се усетят,
дали магазина на мутри, които само това и чакали.
За една нощ, всичко измислено за защита на хората се обръща срещу тях.
Значи ти липсват старите дни, когато бедните умираха без да е необходимо,
а богатите харчеха неописуеми суми да декорират къщата си според котката.
Тези стари дни? - Тогава са имали избор. Сега нямат.
И какво ще направиш по въпроса? - Нещо.
Лично мен, повече ме интересува да карам мотора си бързо
отколкото да ме заболи главата от неща, за които не мога да помогна.
Тогава значи, участваш във влошаването на обстановката.
Урока по обществени науки свърши ли?
Невероятен атлетизъм показа онази нощ.
Ще ми кажеш ли как...?
Разбрахме се как да стане, нали?
Хващаш Лидия на път за твоя апартамент,
а аз се представям за Натали.
Която е къде, между другото? - На гости на майка си.
Кой е?
Приятел на годеника ти. - Какво искате?
Да уточня къде е бил Калвин предишната нощ.
Коя сте вие? - Името ми е Лидия.
Значи имаме нещо общо.
Ти казваш, че знаеш къде се е намирал годеника ми онази нощ.
Да.
С мен.
Където е бил след работа, две, три нощи седмично.
Имаме това, което ти би нарекла... интиммна връдка.
И трябва да ти повярвам, защото...? - Да спи с фланелка напоследък?
За да не видиш белезите от нокти по гърба му.
На бас, че не знаеш, че приятелят ти намира болката за приятна.
Е, и той не знаеше. В началото.
Калвин ми каза да очаквам посещение от теб.
Каза ми как си го заплашила, че ако не скъса с мен ти ще го направиш.
Е свършено е с вас двамата, а ние се женим идния месец.
Много разбиращ човек си.
Освен това си глупачка. - Мисля, че е време да тръгваш.
Нека се разберем, малка кучко.
Аз решавам кога съм свършила с приятеля ти. Не той, и определено не ти.
Освен ако не искаш да разбереш колко остри са наистина тези нокти.
Опитвам се да уважавам по-възрастните, обаче не си насилвай късмета.
Пусни ми ръката.
Помощ! Пусни ме! Не, не. Не ме пускай!
Ето как ще стане, Лидия.
Прибери си заплахите и евтините акрилни нокти и върви да си спасяваш брака,
вместо да се опитваш да караш хората да се чувстват мизерно като теб.
Разбра ли? - ОК.
ОК, ОК, ОК!
Кажи, "разбирам".
Разбирам.
Къртиш мивки, Макс. Къртиш мивки.
Споко, Скица. - Не, наистина.
Психарката получи точно това, което заслужаваше.
Лидия може де не е от добрите представители на човечеството.
О, тя е токсична. Звяр в леглото, ама отровен
Правиш грешка като мислиш, че тя е лошия в този случай.
Ти си. - Тя се опитваше да ми съсипе живота.
Нищо нямаше да се случи ако се въздържаше поне малко.
Истина е, но...
Искал си и двете неща, бил си егоист.
И ако пак разбера, че хитруваш,
ще висиш на глезените си от третия етаж.
Разбра ли, Калвин? - Ок. Ок.
Кажи "Разбирам".
Разбирам.
О, човече!
Кендра? Вкъщи ли си?
Забелязал ли си как котките се появяват винаги за вечеря?
Няма да оставам. - Не съм чак толкова лош готвач
Сякаш да ме преследваш и да досаждаш на колегите ми не е достатъчно.
Но да нахлуеш в апартамента ми?
Беше отворено. - Бая смел си.
Аз? Ти си тази, която се опита да изтараши мястото.
Крада неща, за да ги продавам. Нарича се бизнес.
Обаче влизането на непознат в апартамент на момиче е изкривено.
Изкривено? - Изкривено.
Оставих ти подарък. Трябва ли да съм благодарна?
Не би било неправилно. - Как бих могла да спя пак там,
като знам, че непознат, сигурно, ми е пипал всички неща?
Е, ако си толкова страхлива, може да останеш тук.
Опааа, Текс. Вече го минахме това. - Всичко е наред, Питър.
Това е тактическо разкриване, което, бих отбелязал, не обичам.
Отбелязвам го. Питър, направи ми услуга и провери как са Лорън и Софи.
Изпрати ми сметката за това, между другото.
Виж, ако съм те уплашил, или изнервил, или...
Да, всичките.
Е, съжалявам. Не е било нарочно.
Трябваше да те видя.
Човек би помислил че онзи, чиято работа е да спасява света
ще има по-важни дела от това да топурка след някаква госпожичка.
Не мога да спра да мисля за теб. - Трябва да излизаш повече.
Ела тук. Искам да ти покажа нещо.
Американско, неокласицизъм.
Позлатен детайл, края на 19-и век.
Може да му взема две или три хиляди.
Не.
Имах предвид това.
Може би най-красивото лице, което съм виждал някога.
Скъпи подаръци, изненадващи посещения.
Престараваш се.
Винаги ли се захващаш толкова здраво?
Само ако срещна някой, за когото искам да знам всичко.
Сега мисля, че знам почти всичко.
Да предположим, че ти помогна да откриеш другите.
Другите?
Другите като теб.
Не те разбирам. - Хайде, Макс.
Първо те видях да се справяш с 120 кила бивше ченге без да се затрудниш.
Момичетата ритат здраво. Има го и на тениска.
После те видях, как се изстреля през прозорец,
като че ли си Рики - летящата катерица.
После намирам и тези в апартамента ти. - Ровил си в нещата ми.
Продаваха се като енергиен източник.
Също така са невромедиатори, използвани в хомеопатията против гърчове.
Тогава светна лампата.
Преди години получих доклад за тайна генетична лаборатория в Уайоминг.
Не знам каква игра играеш, обаче съм аут. Ти си луд.
Открих един дето твърди, че е бил техник в проект Мантикора,
използвали са рекомбинантна ДНК, за да произведат по-висши хора.
Боец. Усъвършенстван пехотинец.
Не, че не обичам хубавите градски митове, но какво общо има това с мен?
Бар кода на врата ти, Макс.
Знам коя си, и от кого бягаш.
Имало е няколко дузини трансгенни хлапета, и през `09, преди импулса, 12 избягали.
12? - Знам, че ти си едно от тях, Макс.
Разделихме се веднага.
Не знаех колко са успели. - Колко добре помниш лабораторията?
Помня добре. Просто не разбирах какво всъщност става.
Отне ми много време да проумея всичко.
Колко знаеш?
Знам, че са ме направили.
Дори си имам етикет на врата, за да го докажа.
Термина за такава като теб е "Химера".
Да. Измислено същество, като в митологията.
Глава на лъв, тяло на козел. Направо гювеч.
Едва ли.
Каза, че можеш да помогнеш.
Трябва да са използвали сурогатни майки да ви износят след ин-витро оплождането.
Ако успея да открия поне една от тях...
Ти какво печелиш? - Помощта ти.
Отсега почна да не ми харесва това. - Жената, която срещна? Лорън?
Тя е наглеждала работниците, които са вадили кортодиазипина от капсулите на ръка
и са го замествали със захар. Истинското лекарство се е изнасяло.
Плацебо-тата са отивали в местните Градски болници и клиники за ветерани.
Приятелят ми Тео взима това лекарсктво. Уплашил си го, че ще умре.
Страшно си е. Лорън ще свидетелства, че е работила за под-управител на Сонриса.
Знаеш какво би направил той, за да не продума тя, нали?
Което, как ме засяга? - Вкарах Лорън в Защита на Свидетелите.
Ако отидеш с нея... - Не стигнах дотук, търсейки си проблеми.
Тя ми вярва. - Първата й грешка.
Но ако е с някой като теб, риска спада значително.
Да не си напушен? Има хора, които или искат да ме сложат в клетка,
или да ме превърнат в научен проект, или да ме убият.
Най-вероятно - трите.
Успях да сляза от радарите им,
и мисля да си остана така.
Макс, изслушай ме. - Чух достатъчно.
Какво стана?
Попаднах на някакъв, дето преравяше мястото.
Недоволен бивш клиент? Кой знае?
Хубавото е, че си добре.
Ще оживея. Относно твоя случай,
мисля, че нося лоши новини за годеника ти.
Нека взема папката. Не искаш ли да ползваш тоалетната?
Моля.
Не знам каква е историята ти, и наистина не искам да знам.
Ето ти парите. - Не, не, не. Някой те иска.
Който и да е разхвърлял тук, е искал да изглежда като обир.
И защо да е заради мен? - Защото някой те търси,
а аз искам да остана вън от линията на стрелба.
Сложили са бръмбар в клавиатурата. Подслушват телефона ми.
Микрофон в абажура. - Е, и...
Някой се интересува от твое разследване.
Устройствата са далеч от възможностите на клиентелата ми.
99.9 % от тях, ме карат да търся изгубени кучета, извънкласни занимания.
Някой нависоко е. - Ти си луд.
Да, може би. Но ако бях аз, взимам парите и се махам от града.
Бум, Бум! Убих та! - Въх, уби ма!
Хайде, Омар.
Добре ли си?
Закарах Тео до болницата нощес.
Не можеше да ходи, затова взех пари назаем и отидохме с такси.
Обаче не доживя.
Мъртъв е.
О, Боже.
О, Тео.
О, Боже.
Колко се радвам, че си тук!
Много хубаво. Ето. Бърза доставка за 8-4-2 Беула.
Кажи на приятелчето си Тео, че е уволнен.
Не че го интересува, ама жена му и детето му сигурно.
Тео е мъртъв.
Двама мъже са мъртви и един е ранен след престрелка край Висшия Съд.
Драматичните кадри са заснети от полицейски роботи.
Видя ли този тип... - Млъквай.
36 часа вече сме по петите на Вогелсанг и нищо.
Няколко оплаквания, сушилнята ми прибра парите, плакненето не е достатъчно...
И трима, четирима клиенти на частни детективи, нищо особено.
Не мисля, че може да ни помогне тоя.
23 посещения на сайта от един детектив
разглеждащ шофьорски книжки от Уайоминг отпреди 10 години.
Данни за здравни работници в района на Жилет от онова време.
Затворнически архиви за неидентифицирани мъже и жени.
Между 18 и 20 години.
Искаш да ми кажеш, че е съвпадение?
От Импулса насам, колко търсения за изчезнали е имало?
И нищо не го свързва с Мантикора.
Не.
Той се опитва да открие тези деца.
А ние няма да правим нищо, за да му попречим.
Сестрите ме изпревариха.
Който се е метнал в празен басейн, все се е размазвал.
Гравитация.
Дори самия Исус Христос е трябвало да го спазва закона за гравитацията.
Поне за известно време.
Жал ми е само за бедната жена и детето.
Трябваше да ти каже да си го завреш, както аз направих, обаче ти е повярвала.
И ако искаш да знаеш,
не изпитвам ни най-малка вина, задето не й пазех гърба.
Ти си виновен, отворко, на сто процента.
Може би трябваше да го оставя да довърши.
Невинните хора няма да се опиват вече от думите на скучаещо, богато хлапе.
От друга страна, остави ми онази статуя,
която успях да продам за няколко долара.
Исках да си купувам нов мотоциклет.
Мисля да премина на 1200.
Бинго!
По дяволите.
Добре ли си?
Взели са дъщеря ми.
Няма да я наранят. Дъщеря ти е единствената причина да си мълчиш.
Можеш ли да ми помогнеш да си я върна?
Много бих искала.
Така да бъде.
Стрелецът, опитал се да довърши Логан, работи за Сонриса. Каква изненада.
Бруно Анселмо, роден 1990, служил в Ирак, дисциплинарно уволнен.
Задържан за въоръжен обир, нападение, палеж, опит за изнасилване.
Обикновен Ренесансов помияр.
Какво можем да направим? - Не се занимавам обикновено с това.
Импровизирам.
Кмета Стеклър за среща с г-н Сонриса.
Отворете багажника.
Не е това, което изглежда.
Диабетичка съм.
Кой си ти? - Гаджето на Бруно.
О, така ли? - Да.
Обаче, виждаш ли, днес съпругите и приятелките не са поканени.
Не са? - Не.
Защото днес момичетата тук са професионалистки по-скоро.
Всичките работят за мен. А ти не. Да тръгваме.
ОК, ОК.
Да ти се налага да вършиш нещо, което наистина не искаш да свършиш?
Така си изкарвам хляба. Обясни.
Момиче, наистина, ти величаеш тази рокля.
Г-н Сонриса ви видя на камерите. Иска да отидете да го видите.
Сега почивам.
Опитайте пак.
Единственото по-добро от 4 царици са... 5.
Ела тук до мен. За късмет.
Мога да удължа печелившата ви серия.
Обзалагам се, че можеш.
Сядай. - Не точно сега.
Не точно сега? Добре. Кога?
Като се сдобиеш с нова личност и изгубиш двайсетина години.
Уста не отговаряща на възрастта ти, момиче.
Предполагам, че не в това е най-добра.
Единствения начин да разбереш, е ако възкръснеш.
Всъщност, ще ти осигуря нещо,
и ти ще ми платиш.
Ще ми платиш 50 000.
А аз ще ти дам Лорън Браганца.
Дайте ни минутка.
Сега.
Проверете я.
Коя сте вие?
Ще ме сложите ли в списъка за коледна картичка?
Няма жици.
След като тазовия оглед свърши...
Искате жената, ето как ще стане.
Вадиш 50 000 от под дюшека, а аз се обаждам да я доведат.
Да? Или ще си поиграя с лицето ти няколко часа с чифт пинсети
докато не ни кажеш къде е.
Бруно.
Планът е, да я потърся по мобилния за да потвърдя среща на определено място.
Ти си играч. Поднасям ти това на тепсия.
Таксата ми е нормалната за правене на бизнес.
Вади парите.
Така...
Как ще накараш тази жена да дойде при мен?
Казах й, че е само бизнес за теб, че просто искаш разумно разрешение.
Връщаш й дъщерята, а тя се съгласява да напусне страната.
Качвам я на влак за Испания там някъде. - И тя се върза?
Имам честни очи.
Обади се.
Ще иска да знае, че малката е добре.
Има думата ми. - Ще иска сама да чуе.
Ще ни трябва инерцията, не искаме да преосмисли нещата.
Ако чуе гласа на детето си...
Ало? - Дръж се, Лорън.
Включваме Софи.
Да. - Дай детето.
Ало? - Софи? Добре ли си?
Мамо, къде си?
Не се притеснявай, идвам за теб. - Кога?
Скоро, бейби.
Мамо, страх ме е.
Няма от какво да се плашиш. Всичко ще е наред.
Обичам т...
Можеш ли да сложиш това в торба? - Не, не, не.
Ще вземеш това, като я получа.
Не става.
Компромис.
Бруно идва с мен. Той държи парите докато не се появи майката, и сключваме сделката.
Какво ще правиш с нея след като драсна, няма да ме държи будна нощем.
Надявай се да си толкова умна, колкото си мислиш.
Това за пинсетите, не бих го направила.
Вероятно.
Всъщност, аз...
Не знам, мисля, че си...
Мисля, че си доста готина. - Ами?
Да. Умна си.
Секси си, здраво стъпила си на земята.
Имаш извратено чувство за хумор.
Исусе, да видя шефа няколко пъти, само това успях да направя...
Е, какво мислиш? Може би след като предам жената, която ми вярва,
а ти я убиеш, както и дъщеря й, можем да поизлезем?
Да. Имаш лош характер.
Обичам професионализма просто. - Обади й се. Докарай я тук.
Няма да се наложи. - Какво?
Не за това сме тук.
За какво, по дяволите, говориш? Обади й се.
Толкова си глупав, че наум ми идва думата "специален".
Сонриса да не те е наел временно? - Обади се веднага на курволяка.
Още не си го разбрал, нали?
Мислиш, че първо ще убиеш нея, после мен, и ще върнеш парите на шефа си.
Обаче ще стане тъкмо обратното. Мислиш, че аз съм лудата?
Всъщност ти си чекиджията.
Вече навлезе в последните две минути от живота си.
Имаш две секунди ако не спреш с лайната!
Сонриса ми се обади, защото ти липсва професионализъм, Бруно.
Един про би ме проснал веднага, щом види накъде отиват нещата.
Ти обаче още си стоиш с палец в задника. Жалък си.
Жалък.
Хайде де. Дори не се и опитваш.
Само толкова ли можеш?
Човекът се оказа прав. Ти си несигурност.
Не можеш да го виниш, начина по който правиш бизнес.
Или по скоро не правиш? За какво, по дяволите, говориш?
Наета съм за една работа. Жертвата ми пада и остава там.
Твоята стига до болницата.
Трябвало е да довършиш започнатото, ти обаче не и ченгетата заснемат всичко.
Това са егати глупостите!
Бил си хванат с полицейски робот, как стреляш от покрив от другата страна.
Мразя тия работи.
Посрамва професионалното братство.
Не, не, не, не. Не, шефът знае, че съм бил винаги лоялен.
Имало е разкрития. Човека е преценил. Не му се рискува.
Ей, какво, по дяволите правиш?
Не ме пипай по задника, човече.
Няма да боли. Тройна доза инсулин.
Ще изпаднеш в кома, а след няколко минути ще спреш да дишаш.
А зает съдебен лекар ще го сбърка с свръхдоза.
Освен това е доста по-класно от това да си пръснеш мозъка.
Двойно-играещият кучи син си мисли, че ще му се дам?
Ще направя повече от това.
Да? - Идиотският ти клиент се обажда.
Трябва да проследиш един номер.
Сигурен ли си, че искаш по телефона?
Просто го направи.
2-0-6-5-55-0-18-7-2-8...
Чакай малко. Не мога да... 7-2...Какво беше?
7-2-8-9-2.
Хайде де. Нямам цял ден. - Имаш ли молив?
Просто ми го кажи, ще го запомня.
Добре. Чакай.
1-7-4-9-5 Евклид.
Тръгвам.
Говори Так-1. Обекта е вътре, сър.
Слушам заповедите ви.
Искам запечатване на периметъра. Никой не влиза докато не кажа.
Защо да не я свалим когато излиза през вратата?
Чуйте, едва когато сте завардили улиците, отпред и отзад, алеите от двете страни,
има човек на всяка врата, прозорец, отдушник и миша дупка в сградата.
Тогава идвате и докладвате, че сте готови, ясно?
Да, сър.
(Седем, осем...)
(Искаш ли да продължим? ОК.)
Той казва "Искаш ли да продължим?", и той казва "да".
(О, да. Това се казва боец.)
Момчето е плашливо, хайде де.
Страх го е. Жалко за чорапогащника.
Готовност. Пълно нахлуване по моя команда.
Три, две, едно.
Федерални! На пода веднага! Пуснете оръжията си!
Не! Вие свалете вашите! - Казах на пода! С лице надолу!
Смалете оръжията си!
Добре. - Давай! Давай!
Вие. Спрете.
Сложете момичето в колата ми.
Так-1, статуса ви?
Хванахте ли я или не? - Отрицателно. Нямам обект.
Повтарям: Нямаме обект.
Софи!
Мамо!
Бизнесменът филантроп Едгар Сонриса бе посечен от куршуми снощи.
Властите съобщават, че името на убиеца е 32-годишния Бруно Анселмо.
Доставка!
Трябва ми подпис.
Полицията разследва.
Ето. - Добре. 127$.
За какво? - Доставка с наложен платеж от моргата.
Не, сигурно има някаква грешка. - Не. Телониъс Арджентари е на този адрес.
Тео ли е вътре? - Не и докато не си получа парите.
Не съм му следващия роднина. Освен това, нямам толкова кеш в себе си.
Тео е карал тук доста време, човече.
Учил е повечето от нас.
Задръж си парите, човече.
Сами се грижим за своите.
Ще се уверя, че семейството му ще го получи.
47 човека по 20 000 всеки
за да бъдат вкарани в Канада, да си изкарват хляба... Са мъртви.
Били са изхвърлени от борда от своите помагачи,
действащи със знание и активна поддръжка от правителствени служители,
които с радост си затварят очите за парче от пая.
Това не бива да се случва повече.
Отговорните са предупредени.
Властта и привилегиите им няма да ги защитят.
Ще им бъде поискана сметката.
Това е видео бюлетин на „Свободно Излъчване”
от мрежата на Само Очи.
Мир. Край.
Виждам, че пак си се захванал.
Да клатиш лодката.
Някой трябва да се заеме.
Щях да дойда по-рано, обаче не го направих.
Как си? - Не чувствам болка.
Добри и лоши новини относно разместен гръбначен стълб
Съжалявам.
Майка ми казваше, че всичко се случва както е предопределено.
Ти вярваш на това?
Не съм се опитвала да разбера защо се случват лошите неща.
Просто знам, че се случват.
Номера е да можеш да се оправиш с последствията.
С което ти си се справила.
Ти се оправи с онзи кучи син. - Не лично.
Е, благодарение на теб, Сонриса не успя да убие съдията или подкупи журито.
Няма, веднъж и завинаги.
Беше война, Макс, и ти спечели.
Очакваше се. Мой приятел умря заради него.
Съжалявам.
Това е за теб.
Отвори го.
Появи се на черния пазар, някак си.
Благодаря. - Нуждая се от услуга.
Можеш да го задържиш. Няма къде да го сложа.
Трябва да потичкаш малко вместо мен.
Джоел Солински. Човека има жена и три деца, бивша с още две,
любовница и две приятелки.
Съпругите имат коли, любовницата апартамент, а всичките - коли.
Със заплата като пристанищен управител. - Хванах края на предаването ти.
Обръща се на другата страна, когато контрабандистите изхвърлят стока.
Направил е състояние като съучастник в убийство.
Значи е чудовище. Не е необходимо да се включвам.
Ти си въвлечена. Ако си жива, значи участваш.
Имам си собствени проблеми. - Виж.
Може би са ни преебали с времето, в което живеем, което не е,
като неделен следобед с планиране на почивки.
Обаче светът е станал доста по-подъл. Не би трябвало, обаче е станал.
Обратно в закона на джунглата. Има хищници, има плячка.
И мислиш, че можеш да го промениш? - С твоя помощ.
Не съм глупачка.
Ако искаш да отстрелят и другата половина, заповядай. Аз искам да мога да ходя.
По един друг въпрос...
Федералните са поддържали архив с отличителни белези. Белези, татуси.
Потърсих и намерих това.
Майкъл Хановър, задържан за въоръжен грабеж преди 9 години.
Избягал 4 часа по-късно. Няма и следа от него след това.
Това е Зак.
Знаех си. Знаех си, че Зак е там някъде.
Обаче, естествено - карък. Този Логан трябваше да го открие.
Сега си мисли, че трябва свърша правилното, защото му дължа.
Сякаш ме е грижа.
Превод: molkircho